ОБҐРУНТУВАННЯ КОНСТРУКЦІЇ РОЗЩЕПЛЕНОЇ ФАЗИ ПОВІТРЯНИХ МІЖСИСТЕМНИХ ЛІНІЙ ЕЛЕКТРОПЕРЕДАВАННЯ - Кучанський, В. В.; Тугай, Ю. І.; Тугай, І. Ю. (Вісник Вінницького політехнічного інституту, 2024)
Вимоги щодо енергозбереження в лініях електропередавання постійно зростають, причому в першу чергу щодо збільшення пропускної здатності та надійності під час одночасного зниження витрат електроенергії на її транспортування, зниження екологічного впливу та скорочення смуги відчуження під будівництво. Пошук способів вирішення зазначених завдань, у разі одночасного поліпшення техніко-економічних показників ліній електропередавання і повітряних і кабельних, визначає одне з найважливіших напрямів науково-дослідницьких робіт у цій сфері. Введення ринку електроенергії також передбачає, як підвищення конкурентоспроможності енергопостачальних організацій, так і зниження власних витрат за транспортування електроенергії. Вибір економічно обґрунтованих перерізів проводів, довжин повітряних ліній електропередавання та номінальної напруги сприяє цьому. За умов ринкової економіки ймовірність вкладення капіталу в будь-який інвестиційний проект визначається терміном його окупності, рентабельності, можливими ризиками зниження прибутковості інвестицій. Під час введення нової лінії в експлуатацію необхідно вирішити питання її прибутковості або збитковості, і навіть має бути досліджено питання компенсування витрат усередині групи її споживачів. Неоптимально вибрані параметри режиму електропередавання, а також неоптимальна конструкція та переріз фази повітряних ліній і оперативна схема електричної мережі може призвести до невиправданих втрат електроенергії та нераціональних витрат на спорудження додаткових компенсувальних пристроїв реактивної потужності і, як наслідок, підвищення собівартості та тарифів за передавання електроенергії. Тому потрібне подальше розроблення та розвиток методології енергозбереження в електроенергетиці, удосконалення методів оптимізації конструкції та перерізу проводів, вироблення критеріїв переходу до підвищеної натуральної потужності, що дозволить досягти значної економії витрат, знизити відносні втрати електроенергії в лінії. Визначено межі сфери застосування запропонованої конструкції фази лінії з мінімальним кроком розщеплення з подальшим визначенням хвильового опору лінії з перевіркою умов забезпечення нормованого запасу стійкості під час передавання максимальної потужності. Розщеплення фази дозволяє зменшити індуктивний опір і відповідно тим самим збільшити значення потужності, що передається лінією електропередачі. В роботі проаналізовано умови статичної стійкості міжсистемної лінії електропередавання через зміну хвильового опору.