МІКРОПЛАСТИК ЯК ГЛОБАЛЬНЕ ДЖЕРЕЛО ЗАБРУДНЕННЯ НАВКОЛИШНЬОГО СЕРЕДОВИЩА - Коріненко, Б. В. (Вісник Вінницького політехнічного інституту, 2022)
Проведено всебічний аналіз накопичення мікропластику в природних та технічних об’єктах: світовому океані, поверхневих водах, ґрунтах, агрохімікатах, продуктах харчування, відмічено прямий та опосередкований негативний його вплив на здоров’я людини та біоту, руйнування ґрунтів та порушення нормального функціонування екологічних систем. Встановлено, що неконтрольоване виробництво пластмас призводить до масового забруднення не лише акваторії світового океану, а і утворенню мікропластикового осаду на дні океану. При цьому зазначено, що інертні в хімічному відношенні полімери мають у своєму складі токсичні хімічні речовини/ добавки: антипірени, пластифікатори, УФ-стабілізатори, антимікробні добавки та розчинники. Їх токсична дія відносно певних організмів детально не досліджена, становить потенційну загрозу здоров’ю людини та морській фауні. Відмічається широке застосування останнім часом у країнах Європейської економічної зони в сільському господарстві мікропластику, яким покривають токсичні пестицидні препарати та добрива. Таке використання складає 65 % від загального забруднення мікропластиком в цих країнах, що в 4—23 рази більше забруднення світового океану. Мікропластик становить потенційну загрозу здоров’ю фермерів, негативно впливає на структуру ґрунтів, клімат, якість продуктів харчування та існуючі екосистеми. Враховуючи розміри мікропластику від 1мм до 1мк, його визначення традиційними методами неможливе. Для цього ефективно використовують метод динамічного лазерного розсіювання, (Dynamic Laser Scattering — DLS) який дає змогу визначити дисперсність, розмір частинок та їх розподіл в розчині за окремими фракціями. Розглянуто метод термічного та каталітичного низькотемпературного піролізу утилізації пластикових/мікропластикових відходів, що дозволяє ефективно їх переробляти у екологічно безпечні та відновлювальні енергетичні ресурси.