НАПРЯМКИ АКТИВІЗАЦІЇ ІННОВАЦІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ В ЗЕРНОПРОДУКТОВОМУ ПІДКОМПЛЕКСІ УКРАЇНИ - Гуменюк, Ю. В.; Бурлака, С. А.; Галущак, Д. О. (Вісник Вінницького політехнічного інституту, 2020)
Розглянуто проблему активізації інноваційної діяльності в зернопродуктовому підкомплексі України, пораналізовано основні показники, що відображають ефективність модернізації в сільському господарстві, описано інновації, які прискорюють процес переходу зернопродуктового підкомплексу на інноваційний тип розвитку, запропоновано напрямки підвищення його інноваційної активності. В ході дослідження встановлено, що інноваційний потенціал українських агровиробників реалізується в середньому втричі менш ефективно, ніж у розвинених країнах, низька питома вага організацій, що здійснюють технологічні інновації, низька ефективність використання аграрного потенціалу країни. Разом з тим, на тлі складнощів в економіці країни проблема здійснення технологічного прориву в зернопродуктовому підкомплексі виражається все гостріше. Низький рівень інвестування в модернізацію засобів виробництва і основного капіталу, повільне впровадження інновацій на всіх етапах відтворювального ланцюжка зернопродуктового під комплексу пов’язано з відсутністю чітких механізмів реалізації переходу галузей економіки на інноваційний тип розвитку. Все це свідчить про необхідність розробки напрямків активізації інноваційної діяльності в зернопродуктовому підкомплексі. У роботі зазначено, що до активізації інноваційної діяльності в зернопродуктовому підкомплексі варто підходити комплексно на кожній ланці відтворювального ланцюжка. Наведено інновації, впровадження яких на етапах відтворювального ланцюжка, дозволить за системного підходу прискорити перехід цієї важливої галузі АПК на інноваційний шлях розвитку, що сприятливо позначиться на просуванні інновацій в інші напрямки сільськогосподарського виробництва країни. Підкреслено важливість державних заходів підтримки розвитку інноваційної діяльності, які повинні носити не тільки загальний характер але і активно розширюватися у бік диверсифікації конкретних напрямів підтримки на окремих етапах відтворювального ланцюжка. Особливу увагу приділено напрямкам активізації інноваційної діяльності, які стосуються впровадження інноваційних технологій у виробничий процес, логістику і переробку, а також розвитку кадрового потенціалу, що відповідає вимогам інноваційної економічної системи.