ТЕПЛОФІЗИЧНЕ ТЕСТУВАННЯ РЕОЛОГІЧНОГО ПОВОДЖЕННЯ СКЛАДНИХ РІДИННИХ СЕРЕДОВИЩ - Ткаченко, С. Й.; Паламарчук, Н. В.; Денесяк, Д. І. (Вісник Вінницького політехнічного інституту, 2018)
Запропоновано метод теплофізичного тестування складних рідинних середовищ для оцінки характеру їх поведінки (ньютонівської чи неньютонівської) в умовах, близьких до реальних теплотехнологічних процесів. Проаналізовані експериментальні результати взаємозв’язку еквівалентів ефективної в’язкості та швидкості зсуву в складних сумішах в складних теплогідродинамічних умовах. Обґрунтовано доцільність запропонованого методу теплофізичного тестування поводження складних рідинних середовищ, які використовуються в теплотехнологічному обладнанні для переробки сільськогосподарської продукції, а також для утилізації відходів тваринницьких комплексів шляхом бродіння з виробництвом біогазу та добрив. Проведено аналіз існуючих літературних джерел щодо визначення реологічних властивостей в’язких рідинних середовищ, теплофізичні та реологічні характеристики яких не вивчені або вивчені частково. Розглянуто віскозиметричні та реометричні методи тестування складних рідин. В умовах неізотермічної віскозиметрії намагаються виключити вплив ефекту саморозігріву на показники, що визначаються, або використовувати цей ефект для визначення реологічних параметрів в залежності від температури. Використовуючи результати ротаційної віскозиметрії, вводячи істотні спрощення, створюються математичні моделі теплових та гідродинамічних розрахунків. Для гідравлічних розрахунків такий підхід прийнятний на відміну від теплових. Для оцінки коефіцієнта тепловіддачі до складного полікомпонентного багатофазного рідкого середовища, необхідно спочатку ідентифікувати його поведінку, характерну для ньютонівської рідини або структурованої неньютонівської. Показано доцільність поєднання віскозиметричних та реометричних методів з теплофізичними для оцінки поведінки рідинних середовищ. Метод можна розцінювати як можливу альтернативу ротаційної віскозиметрії, оскільки він враховує напруження зсуву і градієнти швидкостей зсуву, які виникають від спільного впливу температурного перепаду і механічного збурення в середовищі. Використання цього методу в умовах, близьких до реальних технологічних, може прискорити впровадження результатів традиційних досліджень неньютонівських рідин у інженерну практику.